Читати книгу - "Львівська антологія. Том I. Від давніх часів до початку ХХ ст."
Шрифт:
Інтервал:
Додати в закладку:
Повість
Двоє братів-однодумців, які увійшли в іночий чин, розгнівив один на одного заздрісник християнського спасіння, а ревнитель погибелі – диявол. Через отой гнів, говориться, через Божий попуст піймали їх жерці-ідолопоклонники. Коли першого дня мучили їх, то вони перетерпіли і не зрадили благочестя. По тому звільнивши од тортур, зачинили їх у спільну темницю до наступних тортур, якщо не надумають і добровільно ідолам не поклоняться. Побачивши те, говориться, що доведеться їм прийняти конечну смерть, коли ідолам не поклоняться, один брат захотів одійти до Бога в мирі й прощенні з братом і попросив у другого брата прощення і смирення.
Той же брат миритися не хотів – отак допустив, щоб сатана зв'язав його пам'ятозлобством. Назавтра, говориться, коли були виведені на муку, той брат, котрий шукав прощення, мужньо все витерпів, благочестя не зрадив і, в законі умерши, відійшов до Бога. Той же, котрий із братом помиритися не захотів, на першому допиті при тортурах не витримав, від Христа відрікся й ідолові поклонився. І коли вже був на волі, спитав його мучитель такими словами: «Чому вчора без мук отак зразу не вчинив, а дав себе невинно мучити?» Відповів той: «Тому я вчора терпів, бо зі мною Бог був. А коли з братом не помирився, який у мене просив прощення, то й Бог од мене відступив, і я вже не міг терпіти нітрохи».
Стефан Яворський
(1658–1722)
Світське ім'я – Симеон. Народився у м. Яворів. Згодом батьки поета переселились у село Красилівку під Ніжином. Учився в Киево-Могилянському колегіумі, у єзуїтських школах Львова, Любліна, Познані, Вільна. Повернувшись у 1689 р. до Києва, прийняв чернецтво під іменем Стефана і став професором Київського колегіуму.
Петро Перший запросив його у Росію, де Яворський ставу 1700 р. митрополитом рязанським та муромським, згодом екзархом та блюстителем всеросійського патріаршого престолу. Був президентом Синоду.
Один із видатних українських філософів, автор численних проповідей, поезій та богословських трактатів. Праця «Знамення антихристового пришестя і кінця світу» написана і видана була в 1703 р. Подається у перекладі укладача.
Про те, як антихрист іудеями сприйнятий буде замість щирого месії
Що антихрист іудеями замість щирого Месії, пророками проповіданого, сприйнятий буде, сам про це сповіщає достеменно Христос Спаситель наш, кажучи іудеям у Євангелії Іоанна святого, у главі п'ятій: «Я прийшов во ім'я Батька Мого, і ви не приймаєте Мене: якщо інший прийде во ім'я своє, того приймаєте». І так само говорить і святий Павло у другому посланні до солунян у главі другій: «Тому що любови істини не прийняли для порятунку свого. І за це пошле їм Бог оману, так що вони будуть вірити брехні. І будуть засуджені всі, хто не увірував в істину а возлюбив брехню».
Антихрист же тими прийнятий буде, хто його спрагло очікує. Такими є іудеї, що сподіваються на Месію, царя тимчасового, себто антихриста.
Язичники ж нікого не очікують, християни не очікують антихриста, хіба зі страхом і трепетом, а не з радістю і вдячністю.
Як Христос першим до іудеїв прийшов, тому що їм обіцяно було, і від них же очікував бути прийнятим, а потім зібрав собі народи; так і антихрист до іудеїв першим прийде, від них же очікує бути прийнятим, щоби й собі потім народи зібрати.
Так тлумачать нам святі отці Златоуст, Кирило Александрійський і Григорій. А Дамаскин у книзі четвертій в главі 27 говорить так: «Іудеї тоді Сина Божого, Господа нашого Ісуса Христа і Бога, не прийняли; ошуканця ж, який себе самого називає Богом, приймають».
Ті ж отці святі навчають, що антихрист буде іудеєм і обрізаним. Інші кажуть, що антихрист буде з коліна Данового, про що колись пророкував Яків, старозавітний патріарх, говорячи своєму синові Дану в книзі Буття в главі сорок дев'ятої: «І нехай буде Дан змієм на дорозі».
Різні думки про народження антихристів
Інші кажуть, що він народиться від дівиці завдяки втручанню диявола, так само, як і Христос Спаситель наш породжений був від Пресвятої Діви Марії завдяки Святому Духові.
Це думка помилкова. Який же зв'язок між світлом і тьмою, який стосунок диявола до Христа, хто ж у небесах зрівняється з Господом, уподібниться Господові в синах Божих; і чи здатен чинити диявол те саме, що чинить Дух Святий? Як можна рівняти чин творця і його витвору?
Інші говорять, що антихрист народиться від спілкування жінки з дияволом. Але і ця думка слабка: як же може неплідний диявол мати з жінкою істинне природне спілкування? Як же він може впливати на народження насіння людського, сам не маючи насіння, будучи неплідним?
Утім, диявол може спочатку перетворитися на жінку і мати спілкування з чоловіком, а, взявши від нього насіння, потім перетворитися на чоловіка і, поєднавшись із жінкою, запліднити її насінням, узятим колись від людини. І тільки таким чином демон може сплодити людину, а не сам по собі своєю силою. Та якби навіть таке й сталося, то породжена людина за єством своїм була б істинною людиною, а не сином диявольським, а таки сином людини, тому що від неї узяте було насіння. Адже якби хто орлине яйце підклав курці, яка сидить на яйцях, то пташеня, що вилупиться з яйця орлиного, не було б курчам, а таки орлям.
Інші говорять, що антихрист буде за єством своїм справжнім дияволом, який має тільки уявне тіло людське, а не природне.
І ця
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Львівська антологія. Том I. Від давніх часів до початку ХХ ст.», після закриття браузера.